Відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного судового рішення - Деяк, І. С.; Deiak, I. S. (Аналітично-порівняльне правознавство. - 2024. - № 5. - С. 147-154, 2024)
Стаття присвячена дослідженню актуального питання визначення можливості відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного судового рішення. У статті констатується, що право на судовий захист включає не лише постановлення судом рішення, а й своєчасне його виконання. Своєчасне й повне виконання судового рішення гарантує здійснення суб’єктивних прав, визнаних судовим рішенням, і виконання юридичних обов’язків, що підтверджені ним. Доводиться, що виконання судових рішень у цивільному судочинстві має здійснюватися з урахуванням ЄКПЛ і практики ЄСПЛ. Зокрема, ЄСПЛ наполягає на неабиякій важливості такої властивості судового рішення, що набрало законної сили (res judicata), як можливість і реальна забезпеченість з боку держави його фактичного виконання. У праці зазначено, що прийняття низки нових законодавчих актів, які внесли чимало змін у сферу виконавчого провадження, по-новому актуалізують дослідження, присвячені примусовому виконанню рішень, зокрема, актуального питання визначення можливості відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного судового рішення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов’язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом підставою виникнення зобов’язання з компенсації моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов’язання про компенсацію моральної шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень, виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв’язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом – моральною шкодою. На підставі проведеного дослідження зроблено висновок про те, що можливість відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного судового рішення підтримує цілісність правової системи, забезпечуючи виконання судових рішень і підтримуючи довіру. Коли судові рішення не виконуються без наслідків, авторитет судової системи підривається, а ефективність правової системи ставиться під загрозу. Підтримуючи авторитет судового рішення через можливість компенсації, зберігається цілісність правової системи та зміцнюється довіра суспільства до судової системи. Не можна миритися з невиконанням, оскільки це створює небезпечний прецедент, який підриває основу чесної та справедливої правової системи.

The article is focused on studying the topical issue of determining the possibility of redress for the non-pecuniary damage in case of exceedingly long non-execution of the final judgement. The author of the article has stated that the right to judicial protection includes both holding a judgement and its timely execution. Timely and full execution of a judgement guarantees the realization of subjective rights recognized by the judgement and fulfillment of legal obligations confirmed by it. It has been proved that execution of judgements within civil legal proceeding should be carried out taking into account the European Convention on Human Rights and the European Court of Human Rights case-law. In particular, the ECtHR insists on the great importance of such a property of a judgement that has become final (res judicata), as the possibility and factual enforceability of its actual execution by the state. It has been noted in the paper that the adoption of a number of new legislative acts, which introduced a lot of amendments in the field of executive proceedings, foreground researches focused on levying of execution of judgements from a new angle, in particular, the topical issue on determining the possibility of redress for the non-pecuniary damage in case of exceedingly long non-execution of the final judgement. The requirements of reasonableness and fairness should be considered while determining the amount of compensation. Non-pecuniary damage is compensated regardless of the pecuniary damage that is subject to compensation and is not related to the amount of this compensation. Nonpecuniary damage is compensated on a once-only basis, unless otherwise stipulated by the contract or law. As a general rule, the infliction of the nonpecuniary damage to another person is the basis for the obligation to redress for the nonpecuniary damage. The obligation to redress for the non-pecuniary damage caused to a person by illegal decisions, action or act of omission of a state authority while exercising its powers arises under the following conditions: existence of nonpecuniary damage; wrongfulness of the person’s behavior who caused non-pecuniary damage; existence of causal relation between wrongfulness of the person’s behavior who caused non-pecuniary damage and its result - non-pecuniary damage. On the basis of the conducted research, the author has concluded that the possibility of redress for the non-pecuniary damage in case of exceedingly long non-execution of the final judgement supports the integrity of the legal system by ensuring the execution of judgements and maintaining trust. When judgements are executed with consequences, the authority of the judicial system is undermined and the effectiveness of the legal system is put at stake. The integrity of the legal system is preserved and public confidence in the judicial system is strengthened by upholding the authority of a judgement through the possibility of compensation. It is impossible to bear with non-execution, because it creates a dangerous precedent that undermines the foundation of an honest and fair legal system.

Рассмотрены существующие в науке гражданского процессуального права Украины доктринальные подходы к актуальному вопросу определения возможности возмещения морального вреда в случае чрезмерно продолжительного неисполнения окончательного судебного решения.
Redress for the non-pecuniary damage in case of exceedingly long nonexecution of the final judgement
Keywords: цивільне судочинство; судове рішення; виконання судового рішення; невиконання судового рішення; відшкодування моральної шкоди; умови відшкодування моральної шкоди; наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв’язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом – моральною шкодою; civil legal proceeding; judgement; execution of judgement; non-execution of judgement; redress for the non-pecuniary damage; conditions of redress for the nonpecuniary damage; existence of non-pecuniary damage; wrongfulness of the person’s behavior who caused non-pecuniary damage; causal relation between wrongfulness of the person’s behavior who caused non-pecuniary damage and its result – non-pecuniary damage; гражданское судопроизводство; судебное решение; исполнение судебного решения; неисполнение судебного решения; возмещение морального вреда; условия возмещения морального вреда; наличие морального вреда; противоправность поведения лица, нанесшего моральный вред; наличие причинной связи между противоправным поведением лица, нанесшего моральный вред, и его результатом – моральный вред